Rädd för vad? Döden?
- Min syster Zelda... - Jag vet. Hon dog.
Ryggmärgshinneinflammation.
Hon var i det bakre sovrummet, som en ful hemlighet.
Min syster dog i det bakre sovrummet och det var vad hon var,
en ful hemlighet.
Jag matade henne ibland. Jag hatade det, men jag gjorde det.
Vi ville att hon skulle dö. Vi önskade att hon skulle dö.
Det var inte för att hon inte skulle lida mer.
Det var för att vi inte skulle lida mer.
För hon hade börjat likna ett monster.
Till och med nu, vaknar jag ibland och tänker: "Är Zelda död än?"
"Är hon det?"
Mina föräldrar var borta när hon dog.
Rachel!
Hon började...
Hon började få krampryckningar och jag tänkte:
"Herregud, hon kvävs. Zelda kvävs!"
"De kommer hem och säger att jag mördade henne."
"De säger 'Du hatade henne, Rachel'." Och det var sant.
"De säger 'Du ville se henne död'." Och det var också sant.
Och sen dog hon.
Jag börja skrika. Jag rusade ut ur huset och skrek: "Zelda är död!"
"Zelda är död!"
Grannarna kom ut och de såg...
De trodde att jag grät.
Men vet du?
Jag tror kanske...
att jag skrattade.
Jag respekterar dig för det.
Om jag behövde en till orsak att hata dina föräldrar, så har jag en nu.
Du borde aldrig ha lämnats ensam med henne.
Var var hennes sköterska?
De gick ut och lämnade en åttaåring
med sin döende syster, som förmodligen förlorat förståndet.
- Vart ska du? - Hämta Valium åt dig.
- Du vet att jag inte tar... - I kväll gör du det.
Titta!
- Pappa flyger med drake! - Titta, mamma!
- Där flyger den. - Bra, Louis.
- Spring, pappa! - Högre! Vi vill ha den högre.
- Louis, låt Gage hålla den. - Kom, grabben.
- Du flyger den. - Det är draken.
Gage flyger den. Förstår du?
- Får jag flyga den nu? - Låt Gage flyga lite till.
- Vi klarde det. - Vi klarade det.
Du flyger den. Sätt fart. Sätt fart, grabben.
- Gage flyger den. - Jag flyger den.
Den flyger högt.
Den slet sig från honom. Din idiot.
Jag tappade den.
- Pappa, får jag flyga den nu? - Strax.
Jag vill flyga den.
- Pappa, det är min tur. - Okej, ett ögonblick.
- Låt honom inte springa ut på vägen! - Stoppa honom, Louis. Ta honom!
Stoppa honom!
Nej!
Bedövningen började verka till slut. Rachel sover.
Jag vill sova i mitt rum.
Jag kan inte sova med mamma. Hon tar jämt täcket.
Ellie, vad har du där?
Vad har du där? Får jag se.
Får jag se.
Men så trevligt. Du drar honom i vagnen.
Det gillade han säkert.
Jag tänker ha det här fotot
tills Gud låter Gage komma tillbaka.
- Gud gör inte såna saker. - Han kan om han vill.
Jag måste se till att hans saker finns kvar. Det är vad jag tror.
Jag har fotot, och jag ska sitta i hans stol...
Ta hand om din lilla flicka. Hon behöver dig.
Jag visste att nåt skulle hända, jag sa det när ni gifte er.
"Det kommer bara att sluta med sorg och elände." Nu ser du hur det gick.
Du kan ruttna i helvetet. Var var du när han lekte på vägen?
Din jävel! Din barnamördare!
Pappa!
Sluta!
Din jävel! Du har ingen rätt!
Vad är det med dig?
Det är din sons begravning. Behärska dig!
God natt, Ellie.
God natt, pappa.
Pappa?
Gud kan ändra sig om han vill, eller hur?
Om han verkligen vill?
Kan jag tro på det?
Ja, jag antar det.
God natt, Ellie.
Dra åt helsike, hårboll.
Jud, jag begravde min son idag.
Jag är trött. Kan vi inte bara...
Du tänker tankar som du borde undvika, Louis.
Jag tänker på att gå till sängs.
Jag har orsakat mer sorg i ditt hjärta
än du borde ha i natt.
Jag kanske till och med är ansvarig för din sons död.
Vad?
Jud, du är galen.
Du tänker väl inte ta honom dit upp.
Du kan inte förneka att du tänkt tanken.
Du frågade mig...
om nån nånsin hade begravt en människa på micmac-området.
Jag ljög när jag sa nej.
Det har gjorts.
Det du har tänkt på har gjorts.
Det var en pojke från trakten.
Det var i slutet av andra världskriget.
Han hette Timmy Baterman.
Han dog på väg hem från andra världskriget.
Hans far Bill Baterman tog det så hårt
att han begravde sin son där
innan han hade chansen att ta reda på sanningen.
Jag nappar, Jud.
Vad är sanningen?
Att ibland är döden bättre.
Den person du begraver där uppe är inte den person som kommer tillbaka.
Det ser ut som den personen, men det är det inte.
För det som bor i marken bortom djurkyrkogården...
är inte mänskligt alls.
Fyra eller fem dagar efter Timmys begravning
såg Margie Washburn Timmy
gående längs vägen mot Yorkies stall.
Vartefter tiden gick, såg fler Timmy gående fram och tillbaka.
Men det var Margie som kom till oss karlar
och sa att nåt måste göras.
Hon visste att det var en styggelse.
Vi män diskuterade det.
Vi åkte bort till Batermans hus för att göra nåt.
På ett eller annat sätt.
Han måste brinna!
Du förstör huset! Sluta! Timmy, sluta!
- Huset blir förstört. - Försvinn.
Stick medan du kan, Bill!
- Hämta dunkarna! - Vänta lite.
Han är ett monster, Bill!
Lämna oss i fred. Han är min son.
- Kom, Timmy, vi sticker! - Älskar döden. Hatar livet.
Kom, min son.
Älskar döden! Hatar livet.
Ibland är döden bättre. Indianerna visste det.
De slutade använda begravningsplatsen och marken blev sur.
Tänk inte ens på det. Platsen får makt över dig.
Platsen är ond.
Ibland är döden bättre.
Du förstår väl vad jag menar, Louis? Du förstår väl?
Menar du att den där platsen visste att Gage skulle dö?
Jag säger...
att platsen kan ha dödat Gage
för att jag visade dig dess makt.
Jag kan ha mördat din son, Louis!
Det kan vara början till att reda ut allt med din familj.
Om inget gott kommer från Gages död, tror jag...
- Jag vill inte åka till Chicago. - Varför inte, älskling?
- Jag hade en otäck dröm i natt. - Om vadå?
Om pappa... och Gage...
och nån som hette Paxcow.
Ni måste ge er iväg, annars missar ni båten.
Jag är ledsen. Vad ska jag säga? Jag tappade besinningen.
Vi tappade alla besinningen.
- Ta hand om mamma. - Följ med oss, snälla!
Jag kommer om tre, fyra dar.
Snälla pappa. Jag är rädd.
- Allt kommer att ordna sig. - Lovar du?
Jag lovar.
Kom, Ellie. Vi måste gå.
Det är fel.
Det som hände dig är fel.
Kom ihåg, Doc...
Gränsen...
skulle inte överskridas.
Marken är sur!
Om det inte fungerar...
Om han kommer tillbaka...
och han är som Jud sa att Timmy Baterman var...
Då ser jag till att han får somna in.
Och ingen behöver få veta nåt.
Rachel och Ellie behöver aldrig få veta.
Mamma.
Mamma!
Raring, det var bara en mardröm.
Det var ingen dröm. Det var Paxcow!
Paxcow säger att pappa tänker göra nåt väldigt hemskt.
Vem är Paxcow? Är han nåt monster?
Han är ett spöke. Men ett snällt spöke.
Han vill varna oss.
Han står pappa nära,
för de var tillsammans när hans själ... läm... läm...
Jag minns inte!
Hör på. Det finns inga spöken.
Det finns inga spöken.
Sov nu och glöm de här grillerna. Hör du det?
Du kan väl ringa i alla fall och kolla att pappa mår bra?
Ja då.
- Paxcow? Det låter bekant. - Pascow.
Sa hon Pascow?
Han försökte hjälpa mig för pappa hjälpte honom
när hans själ läm... läm...
lämnade hans kropp.
Jag ska gräva upp dig.
Han är inte hemma.
Han har nog åkt och köpt en hamburgare eller kyckling.
Du vet hur karlar är när de är ensamma.
Jud, det är Rachel Creed. Jag ringer från Chicago.
Chicago? Är Louis hos dig?
Nej. Vi stannar här ett tag.
Han behövde några dar för att ordna upp allt.
- Jag undrade om han var hos dig. - Nej.
Men om han kommer förbi, kan jag be honom ringa.
- Det behövs inte. Jag kommer hem. - Nej, Rachel.
- Gör inte det. - Jag måste. Hej då.
Du har gjort det, din idiot.
Nu måste du göra det ogjort.
Det ordnar sig.
Jag lovar att det ordnar sig.
Jag kommer efter dig, Rachel.
Och den här gången...
ska jag ta dig.
Gage och jag...
kommer att ta dig.
För att du lät oss dö.
God kväll igen. Vi har stark medvind,
och räknar med att anlända till Boston enligt tidtabellen.
Tack och lov.
Ursäkta. Förlåt.
Ursäkta mig.
Gör inte så.
- Be dem vänta! - Jag kan inte.
Okej, jag ringer piloten.
Jag stannar inte, Gage.
Jag tänker inte titta ner.
Tyvärr. Efterfrågan har varit stor. Jag har inget.
Men Aries K, då? Den med repan.
Jag har en Aries K.
Den är i dåligt skick, det är en lång repa på sidan.
Jag tar den.
Okej. Kreditkort och körkort.
Ser du?
Det var bara inbillning.
- Vad gör jag nu? - Det försöker stoppa dig.
Hör du mig? Det försöker stoppa dig!
Är det nån där?
Kom tillbaka, Gage.
Kom tillbaka till oss.
Stanna!
- Hoppa in, bruden. - Tack.
Åh, herre...
Vem är där?
Vi leker kurragömma.
Är det du som leker?
Kom fram!
Jag har nåt till dig.
Var kom du...?
Tack så mycket.
Ingen orsak.
Jag fick ju inga böter.
Jag hoppas att allt ordnar sig för dig.
Jag stannar här. Jag får inte följa med längre.
Jag är säker på att allt blir bra.
Inte jag.
Rachel!
Är du där uppe?
Rachel? Är det du?
Jag ska ta dig till sist, Rachel.
Jag ska bryta ryggen av dig,
så att du aldrig tar dig ur sängen igen.
Aldrig tar dig ur sängen igen! Aldrig tar dig ur sängen igen!
Jag har nåt till dig, mamma.
Herregud.
- Hej. - Hej, Louis.
Det är Irwin. Jag vill bara kolla att Rachel kom hem ordentligt.
- Är du där? - Ja, jag är här.
- Kom hon hem ordentligt? - Ja, hon mår bra.
Hämta henne så att Ellie får prata med henne.
Ellie är väldigt orolig över sin mamma.
Hon är nästan hysterisk.
- Rachel sover. - Du borde nog väcka henne.
Ellie drömde att hennes mamma var död.
Irwin, jag kan inte prata med dig just nu.
Irwin, jag kan inte prata med dig nu!
Jag är hos Jud, pappa. Vill du komma hit och leka med mig?
Först lekte jag med Jud.
Sen kom mamma och då lekte jag med mamma.
Vill du leka, pappa? Vi har jättekul.
Nu vill jag leka med dig.
Vad har du gjort?
Hej, Church.
Vill du ha mat, Church?
Bry dig inte om mig.
Ät medan du kan.
Just det.
Idag är det Thanksgiving Day för katter.
Men bara...
om de kommer tillbaka från de döda.
Sätt igång. Ligg.
Spela död!
Dö!
Gage, vad har du gjort?
Skrämde jag dig?
Hej, pappa. Nu vill jag leka med dig.
Okej, Gage.
Vi leker.
Pappa.
Kom hit.
Det är orättvist.
Orättvist. Orättvist.
Jag är ledsen, Louis. Jag är ledsen.
Men gör det inte värre.
Jag väntade för länge med Gage.
Med Rachel... Det ska lyckas den här gången!
För hon dog nyss. Hon dog alldeles nyss.
Nej! Snälla, Louis!
Nej!
Det ordnar sig, Rachel.
Jag lovar.
Jorden i en mans hjärta är stenigare, Louis.
En man odlar det han kan, sen sköter han om det.
För det man köper, äger man.
Och det man äger...
kommer alltid hem till en.
Älskling.
Ripped by: SkyFury